גרושה תבעה לקבל מעמד של אפוטרופוס יחיד בענייני בריאות לילדיה בטענה שבעלה לשעבר שאינו נוכח בחייהם, מסרב בתוקף לתקשר עמה ומסכל את האפשרות להעניק להם טיפול נפשי. בית המשפט הסכים.
בית המשפט למשפחה בנצרת צמצם באחרונה סמכותו של אב גרוש לקבל החלטות בנוגע לבריאות שלושת ילדיו, לאחר שנוכח כי הוא אינו מקיים הסדרי ראייה יציבים עם ילדיו ומסרב לתקשר עם גרושתו, אף לא לצורך הענקת טיפול נפשי לילדים, אשר חוו משבר עמוק כתוצאה מהגירושין.
לפי התביעה שהוגשה בפברואר השנה, בני הזוג התגרשו ב-2015 לאחר 15 שנות נישואים. הגירושים לוו במשבר אמון ויחסים עכורים בין בני הזוג אשר הותירו את אותותיהם בנפשם של הילדים והם נזקקו לטיפול נפשי.
אלא שהאם, המשמורנית העיקרית של הילדים, לא הצליחה לקבל שיתוף פעולה מצד האב לצורך הטיפול, בשל סירובו העיקש לתקשר עמה, ועל כן נאלצה לפנות לביהמ"ש בבקשה להעניק לה זכות בלעדית להחליט בנושאים הרפואיים של הילדים.
האם הוסיפה כי אחד הגורמים לקשיים הנפשיים של הילדים הוא היעדר קשר רציף עם האב. לטענתה, האב אינו יכול מצד אחד לא לעמוד בחובתו ההורית כלפי הילדים ומצד שני לאחוז בסמכותו להטיל וטו על החלטותיה בנוגע לבריאותם.
האב, לעומת זאת, עמד על מימוש מלוא סמכותו ההורית כמו גם על זכותו שלא לקיים שום קשר עם האישה. כמו כן הוא טען כי אינו יכול להתחייב לימי מפגש קבועים עם הילדים, ודרש כי בכל אי הסכמה בנוגע לטיפול יפנו לבימ"ש.
אולם סגן נשיא ביהמ"ש, השופט אסף זגורי, סבר כי התנהלותו של האב רחוקה מלבטא אחריות הורית תקינה, וציין כי ככל שיש לאב קושי לקיים את הסדרי השהות הוא נובע מבחירתו שלא לגור בסמיכות לילדיו.
בפסק דין מנומק הכולל סקירה של עמדת מלומדים, דן השופט בשאלה העקרונית: האם נכון שביהמ"ש יאכוף נוכחות הורית רציפה ומשמעותית על הורה גרוש על ידי איום בצמצום סמכותו, וזאת לאור ההשלכות החמורות שיש להיעדר קשר הורי רציף על בריאותם הנפשית של הילדים.
חובה משפטית
כבר בפתח דבריו השופט הבהיר כי לטעמו לא נכון יהיה לתת הנחיה גורפת בעניין זה, אלא יש להכריע בכל מקרה לגופו ובהתאם לנסיבותיו, כאשר טובת הילד היא העיקרון המנחה.
השופט פירט כי החשש בהטלת סנקציות הוא מפני הרחקת ההורה ממימוש אחריותו ההורית ומגדיעת הקשר הרופף ממילא. חשש נוסף הוא שההורה ייפגש עם הילדים ללא רצון אמיתי וישדר להם קרירות וריחוק מזיקים וכך תוחמץ המטרה של הידוק הקשר.
עם זאת, השופט ציין כי למרות החששות המוצדקים, אין הוא מוכן להסתפק ב"ביקורת חסרת שיניים" כאשר ברור שהתנהלות האב מעמידה את טובת הילדים בסכנה ולכן הוא מוצא לנכון להפקיע מהאב את הסמכות ההורית בנושא הרפואי על מנת לאפשר לאם להעניק להם את הטיפול הנפשי לו הם זקוקים.
השופט הדגיש כי לגישתו, חובת ההורה לקיים קשר מיטיב ורציף עם ילדו אינה רק חובה מוסרית אלא גם חובה משפטית אשר אי קיומה גורר בהכרח סנקציה, עם כל ההבנה לכך שלא ניתן לכפות על הורה יחס חם ואוהב כלפי ילדו.
לסיום השופט קבע כי "הכדור נמצא במגרש של האב" וככל שיבחר לקיים את חובתו ההורית יוכל לקבל את מלוא סמכותו בחזרה.
- שמות באי הכוח לא צוינו בפסק הדין
עו"ד נורית פיש
עוסק/ת ב-
דיני משפחה
** הכותב/ת לא ייצג/ה בתיק.
המידע המוצג במאמר זה הוא מידע כללי בלבד, ואין בו כדי להוות ייעוץ ו/ או חוות דעת משפטית. המחבר/ת ו/או המערכת אינם נושאים באחריות כלשהי כלפי הקוראים, ואלה נדרשים לקבל עצה מקצועית לפני כל פעולה המסתמכת על הדברים האמורים.
פרסומת - תוכן מקודם
פסקדין הוא אתר תוכן משפטי ופלטפורמה המספקת שירותי שיווק דיגיטלי למשרדי עורכי דין,
בהכנת הכתבה לקח חלק צוות העורכים של פסקדין.